Men Norman, hun har aldri jobbet i hele sitt liv.
Jeg trodde du ville forstå.
Jeg forstår, Norman, men hvorfor må jeg lære henne opp?
La henne jobbe i en annen avdeling.
Hun er lærevillig, og hun trenger jobben. Hun er nyskilt.
Og så? Jeg er en enke med fire barn. Jerry skulle aldri ha dødd.
Jeg hadde vært rikere. Jeg kunne ha skilt meg fra ham.
-Er det henne? -Ja.
Vi må ha et eget skap til hatten.
Denne veien.
-Dette er litt av en dag for meg. -Det kan jeg tenke meg.
Jeg gledet meg sånn.
Jeg dro hjemmefra en time tidlig så jeg ikke kom for sent.
Jeg er glad jeg gjorde det.
Det tok meg tre kvarter å finne parkeringsplass.
Her. Vi parkerer i bygget. Jeg skal vise deg hvordan du stempler inn.
Jeg flyttet akkurat inn i en ny leilighet ved flyplassen.
-Hei, Violet. Hva skjer? -Hei, Eddie.
-Hva har du hørt om forfremmelsen din? -Ingenting foreløpig.
-Eddie Smith. -Judy Bernly.
-Judy begynner i dag. -Hva?
Hvordan kommer jeg meg ut av postromfengselet
om de fortsetter å ansette folk utenfra?
Dama, du kommer til å hate det her.
Judy.
Vi er i 12. etasje.
Over oss har vi toppledelsen
der administrerende direktør Hinkle sitter, og styreformannen.
Kom igjen, 12.
-Det høres stort ut. -Det er det.
Jeg har vært her i 12 år, og aldri sett styreformannen.
Tolv år? Jeg har bare vært husmor.
Jeg ville spørre deg om lønnen min. Jeg tror ikke jeg...
Det er et følsomt tema her.
Du må ta det opp med sjefen vår, mr. Hart.
Beklager. Alt er så nytt.
Ta det med ro. Du vil få dreisen på det.
Så vil du angre på det.
Kom.
Velkommen til frontlinjen.
Her kommer general Patton.
Violet, et øyeblikk.
-Kom. -Et øyeblikk!
-Violet? -Ja. Roz. Beklager.
Jeg ville prate med deg om mr. Harts regler for kontordekor.
Det virker som du er litt avslappet på det området.
-Virkelig, Roz? Hvordan? -Jeg har skrevet det her.
Ingen kaffekopper på arbeidsbord.
Ingen synlige personlige eiendeler. Bilder, planter, og så videre.
Vi må ikke se rotete eller slurvete ut.
Et kontor som ser effektivt ut, er effektivt, som mr. Hart sier.
-Hallo. -Judy Bernly, Roz Keith.
Roz er mr. Harts administrasjonsassistent.
Judy begynner i dag.
-Hvordan står det til? Hyggelig. -Velkommen til Consolidated.
-Jeg håper du vil trives. -Takk.
-Vi er en ganske glad gjeng. -Jeg synes det.
Her, Violet. Du kan henge det opp på oppslagstavlen.
Takk, Roz. Jeg vet hvor jeg kan henge den.
Bra. Og Judy, om det er noe jeg kan gjøre for å hjelpe deg, bare kom innom.
Takk.
En ting du burde vite om kjære Roz,
hun er øynene, ørene, nesen og halsen til mr. Hart.
Alt hun hører, hører han.
Er hun en firmaspion?
Det vil jeg ikke si.
Jeg vil bare si at om du vil sladre på toalettet,
så sjekk om hun er i en av båsene først.
Gratulerer med dagen, Myra.
Hun og Roz er som erteris.
Hele seksjonen her er delt opp i tre soner, hver har en leder.
Siden jeg er overordnet, må de andre to rapportere til meg.
Jeg rapporterer direkte til mr. Hart.
Det er hans kontor. Han ble akkurat viseadministrerende direktør.
Jeg har aldri sett noen hoppe til toppen så fort i mitt liv.
Og jeg har dårlig rygg.
Margaret, noe alvorlig?
Ingenting så langt.
-Margaret, Roz er ute etter meg. -Beklager.
Jeg husker da han bare var en lærling.
Jeg var den som lærte ham opp.
Hvordan er han?
Jeg liker å tenke, Judy,
at om det er et ord som beskriver min forretningsfilosofi,
så er det "lagspill."
Alle jobber sammen.
Dere jenter fikk så klart aldri spille fotball eller baseball.
Og jeg har alltid syntes at det var uheldig,
for det er den beste måten å lære om lagspill på.
Jeg husker at trener Frye pleide å si:
"Et kjede er bare så sterkt som sitt svakeste ledd."
Sitt svakeste ledd...
Fillern.
Jeg må reparere denne stolen.
Jeg skal ikke kjede dere med lange tirader.
Det holder å si at det er en jungel der ute,
men om vi jobber sammen, så kan vi kappe av ballene på konkurransen
og sitte pent på toppen av fjellet.
Takk, sir. Jeg er glad for å jobbe her.
Du er et bra tilskudd, og et pent et også, må jeg si.
-Takk, sir. -Jeg mener det.
Du skulle sett noen av kråkene som har kommet i det siste.
Helt patetisk. Ikke sant, Violet?
Violet, forresten, kona mi kommer senere.
Jeg vil kjøpe henne en gave.
Kan du velge ut et fint skjerf til henne?
Mr. Hart, vi har snakket om dette. Det er ikke på min plass å handle...
Violet, søren heller.
Jeg har stått her i fem minutter og pratet om lagspill,
og det første jeg hører er at du ikke er der ved første kast.
Alt jeg sier, mr. Hart, er at min arbeidsbeskrivelse
ikke nevner noe om å kjøpe noe til din kone.
Og alt jeg sier er at jeg liker folk som er fleksible og som kommer overens.
Så når jeg ber en ansatt, spesielt en som ønsker å bli leder,
så forventer jeg samarbeid. Forstått?
-Forstått. -Bra.
Finn noe i silke, blått, kanskje med en rød stripe.
-Du prater til rett person. -Violet er best.
Første personen jeg møtte i firmaet.
Hun vet mer om hva som foregår her enn alle utenom mr. Hinkle.
En hjort!
Ja, det var flaks.
Judy, om du har noe seriøst som du lurer på,
så må du bare komme inn og prate med meg om det,
for det er derfor jeg har kontor i denne etasjen,
for å være i nærheten av jentene mine. Ok?
-Selvsagt. Takk. -Bra.
Er Doralee tilbake?
Nei.
Hent meg litt kaffe, Violet. Uten sukker, bare noen suketter.
Ja, sir.
Det var Franklin Hart Jr. Men for meg er han alltid F. Hart.
Bra.
Hun er tilbake.
Hei, Violet. Hvordan går det?
Doralee, sjefen din vil ha kaffe.
Flott. Jeg har akkurat fylt tanken hans.
Om jeg ikke fyller en tank, så må jeg fylle en annen.
Dette er Judy Bernly.
Judy skal jobbe i min avdeling.
Doralee Rhodes.
-Hei, Judy. Hyggelig. -Hvordan står det til?
Jeg håper folk har vært hyggelige og vist deg rundt.
Alle har vært veldig hyggelige, takk.
Bra. Om det er noe jeg kan gjøre, bare si fra.
Jeg vet hvordan det er å være den nye jenta i byen.
Takk.
Judy, kom hit.
Dette er din skrivemaskin, diktafon, regnemaskin.
Jeg må finne deg et skap til den hatten.
Hallo?
Joan drar. De lar henne ikke jobbe deltid.
Selvsagt ikke. Det hadde vært for praktisk.
-Hei. -Hei, Violet.
-Hei, Judy. -Hei.
-Hvordan går det? -Bra, takk.
Violet skal vise meg rundt på utsiden.
Hart har bedt meg om å kjøpe et skjerf til kona hans i dag.
Et skjerf?
Hvorfor ber han ikke Doralee?
Hun gjør alt annet for ham.
Hun er for sliten.
De har hatt konferanse i hele dag.
-Vi ses etterpå. Kom, Judy. -Kos dere.
-Salaten ser god ut. -Ja!
Jeg liker dette.
Hva mente Margaret om Doralee?
Det går et rykte om at hun ligger med sjefen.
Hun og mr. Hart?
Jeg synes det er fryktelig.
Leve og la leve.
Men helt ærlig så tror jeg hun er smartere enn som så.
Og hun har bedre smak.
Det var sånn min mann gikk fra meg.
Han var utro med sin sekretær.
Jeg tror ikke Hart går fra kona.
Hun har vært en altfor bra forsørger i alle år.
Og så er hun tullete, hun elsker ham. Om du kan tenke deg det.
Doralee, kan du ta med notatblokken og få det pene fjeset inn hit?
Ja, sir.
Stopp der.
Hva er det?
Snu deg rundt.
Er det noe i veien?
Har jeg noe på kjolen?
Ingenting er i veien.
Faktisk så er alt helt i orden.
-Skal vi begynne, mr. Hart? -Ja.
Ta et brev til Vernon Henshaw i Metropolitan Mutual.
"Kjære Vern,
Som du vet, tilbringer styreformann i Consolidated Companies,
mr. Russel Tinsworthy,
mesteparten av sin tid i Brasil der han jobber med jungelopprydning."
Det går bra. Jeg tar det.
Jeg skal hjelpe deg.
Nei, det går bra. Jeg klarer meg.
Sånn.
-Doralee. -Ja?
Når det gjelder min oppførsel her på kontoret i går,
så er jeg redd for at jeg ble litt revet med.
Jeg ville bare be om unnskyldning.
Ikke tenk på det, mr. Hart.
Jeg har blitt jaktet på av smidigere menn, og jeg har ikke blitt fanget ennå.
-Skal vi gå tilbake til brevet? -Ja.
Men kan du komme hit litt?
Jeg har noe til deg.
Du vet,
siden jeg begikk den dumme feilen
om konferansen i San Fransisco, så...
Mr. Hart, du begikk ikke noen feil.
Jeg må bare være helt sikker på
at neste gang jeg blir spurt om å jobbe på en konferanse,
så er det en konferanse å dra til.
Akkurat. Og ingenting skjedde uansett.
Så la oss bare glemme hele greia.
Greit.
Doralee.
Du betyr mye mer for meg enn en teit sekretær.
Jeg kjøpte dette til deg. Jeg valgte det ut selv.
Takk.
Det trengte du ikke å gjøre.
Det er fint.
Det er veldig fint.
Det er også veldig ingenting.
Doralee, jeg er en rik mann. Jeg har et sjekkhefte på pulten.
Bare si fra, så kan du skrive ditt eget tall.
Jeg kunne gjort det nå, mr. Hart. Jeg kan din signatur bedre enn deg.
Doralee, jeg mener det.
Skjønner du ikke det? Jeg er gal etter deg. Jeg tenker bare på deg.
Mr. Hart, jeg har sagt det før. Jeg er en gift kvinne.
Og jeg er en gift mann. Det er derfor det er perfekt.
-Mr. Hart. -Doralee, vær så snill.
-Jeg vil ha deg. Jeg trenger deg. -I himmelens navn!
-Hva driver du med, mr. Hart? -Kall meg Frank.
Frank?
Hva gjør du på gulvet?
Ingenting. Jeg falt.
Jeg slo kneet i kaffebordet.
-Så fryktelig. Gjorde det vondt? -Nei.
Hva gjør du her?
Du vet at jeg hater det når du kommer på den måten.
Du vet det!
Frank, ikke vær sinna. Jeg kom akkurat fra reisebyrået.
De har et vidunderlig utvalg av cruiser.
-Hallo, Doralee. -Hei, mrs. Hart.
-Hvordan går det? -Fint. Og med deg?
-For et fint skjerf. -Det er en gave fra mannen din.
Frank, så omtenksomt av deg.
Jeg er glad han setter pris på deg. Ta det på.
Det er helt nydelig.
Og du er så tiltrekkende.
Så søt du er. Takk.
Doralee, det er alt for nå. Du kan skrive ferdig brevet senere.
Ha det.
Frank, la meg vise deg brosjyrene.
Det tar bare et øyeblikk. Og du lovte å dra.
Akkurat.
Dette er et fint et.
Det er et italiensk rederi.
-Det ser ut som Kjærlighetsskipet, sant? -Jo.
Fire uker med solskinn, Frank.
Fire uker? Har du gått fra vettet?
Tror du jeg skal tilbringe fire uker av mitt liv på den idiotiske båten?
Nei, dæven.
Se hvem som har fått betaling for sine tjenester.
Det er det skjerfet du kjøpte.
Hvem bryr seg? Hun fortjente det vel.
Kom igjen, du gleder deg sikkert til å se kopirommet.
Alle disse hastenotatene må skrives på Consolidated-papir.
Legg det her, 8,5 ganger 11.
Ser du? Sett på lokket. Skru på maskinen.
Flere har mistet hørselen i dette rommet.
Velg antall kopier, gjør det litt mørkere, start utskrift.
Det kommer ut her. Der er det.
Om noe går galt, se på denne skjermen.
Maskinen forteller deg hva du skal gjøre.
-Jeg tror jeg klarer det. -Da overlater jeg det til deg.
Du er så morsom.
Kona di drar på ferie. Ingen kan stoppe deg da.
Jeg vet.
Vent til du hører om den nye planen min.
Kom inn hit litt.
KOPIROM
Hva i huleste foregår her?
Beklager, mr. Hart. Det gikk for fort.
For fort? Hvorfor slo du den ikke av?
Vi ses oppe, Frank. Fin liten plan du har her.
Her, her.
Beklager, mr. Hart. Jeg trodde jeg ville klare det.
Vent et øyeblikk. Fikk du ikke instrukser?
En hvilken som helst idiot klarer å bruke den.
-Jeg fikk det. -Ja.
-Jeg vet hva jeg må gjøre nå, sir. -Gjør du?
Da foreslår jeg at du gjør det, ellers blir din første dag din siste.
-Forstår du? -Ja, sir.
Greit, rydd opp her og kom deg tilbake på jobb.
Ja, sir.
Dick?
Judy.
Hva gjør du her?
Jeg kom innom for å gi deg disse papirene.
Det er de siste. Du må skrive under på dem og gi dem til advokaten din.
Greit.
Hvordan går det med deg?
-Det går bra. -Flott.
Jeg har fått en jobb.
Jeg er sekretær.
-Hvordan går det med Liza? -Fint. Hun venter i bilen.
Vi må dra.
Adjø.
Ha det.
Jeg føler at jeg var her for et øyeblikk siden.
Jeg vet hva du mener. Du venner deg til det.
Alle gjør det til slutt.
Medisinske årsaker.
Violet Newstead, vent. Violet Newstead, vent.
Hei, dette er Violet.
Mel?
Nei, det er 210 netto 30 levert på ni dager.
Det er 2 % av 440 550, altså 8 811.
Bare hyggelig, Mel.
Violet Newstead, vent. Hei, dette er Violet.
Charlotte, jeg har det her. Jeg ventet på telefon fra deg.
Den ruten er 32 via Dixie Express.
Slapp av, jeg har kontroll. Ok, ha det.
Violet... Kom igjen, barn!
Nei. Slutt å krangle.
Tro meg, det finnes flere smørbrød med peanøttsmør og banan i verden.
Hva sa jeg i dag tidlig?
Ok. Glad i deg også.
Nei, jeg vil ikke prate med hunden. Ha det.
-Hei, Judy. Hvordan går det? -Greit, takk.
Vil du spise lunsj med meg i dag?
Jeg kan ikke, dessverre. Takk.
Kanskje i morgen. Jeg vet om en kjempesøt italiensk restaurant
bare et lite hopp herfra.
Jeg tror jeg burde bli på kontoret og bli kjent med rutinene.
-Men takk. -Ja. Greit, det.
Jeg forstår det ikke, Dwayne.
Hva da, vennen?
Jeg er så snill som jeg kan med hver eneste person på det kontoret.
Alle behandler meg som en drittunge på familiegjenforening.
Kom hit og sett deg.
Det sårer meg.
-Hvor er smilet mitt? -Jeg har ikke noe smil.
De er bare sjalu fordi du er så pen.
De er ikke sjalu.
Hvor er smilet mitt? Jeg vil at du skal smile.
Du skal glemme dem fordi jeg skal ta deg varmt imot.
Jeg kan jeg tenke meg.
Violet, litt kaffe.
Ja, sir.
-Ja. Noe mer? -Fikk du sett på
rapporten jeg skrev om fargekoding av kundeavtaler?
I forrige måned. Jeg ga den til deg.
Vi kan forbedre effektiviteten med 20 %.
Fargekoding. Ja da, jeg så det, men det trenger litt mer jobb.
Jeg må komme tilbake til deg.
Ok.
Violet, jeg har ikke hørt fra deg. Fikk du notatet mitt?
-Ja da, jeg reiv meg gjennom det. -Bra.
Vi må slå ned på ethvert tegn på fagforeningsvirksomhet.
Her kommer mr. Hart med mr. Hinkle.
Når du sier det...
-Jeg mener det. -...så betyr det mye for meg.
Hei, jenter. Hvordan går det?
-Bare bra, sir. -Hallo, mr. Hinkle.
Roz, du får en kopi av denne rapporten som Frank akkurat ga meg.
Vi skal begynne å fargekode alle kundekontoer fra nå av.
Frank har gjort en flott undersøkelse om dets effektivitet.
Takk, sir.
Virkelig? Gratulerer, mr. Hart.
Takk, Roz.
Helt genialt.
Du er en bra arbeidshest, Frank.
Alle andre reformer du måtte ønske å gjøre her nede, er greit for meg.
Takk, sir.
Det er din etasje. Du styrer den som du vil.
-Skal dere opp, jenter? -Nei, vi skal ned.
Jeg kan ikke tro det. Han eier ingen skam.
Han sto der bare
og presenterte min idé til direktøren som om det var hans egen.
-Hvorfor sa du ingenting? -Fordi jeg kjører et trygt løp.
Om seks uker så bestemmer han hvem som blir forfremmet,
og frem til da er jeg en snill pike.
-Ferdig der oppe? -Ja.
-Bra. -Takk.
Jeg er en moden kvinne med fire barn som installerer garasjeportåpner,
og så kaller han meg "jenta si"?
Mamma, du må slappe av.
-Jeg skal rulle deg en rev. -Du vet hva jeg mener om det.
Dessuten får bestemor spader
om hun hører deg nevne ordet "marihuana."
Hun forstår ikke måtehold.
Og det er du som prater om at "skade springer ut av umettelighet."
-Ikke sant? -Ja, jeg vet.
-Jeg prater om én rev. -Greit. Jeg liker det ikke, Josh.
Hvor lenge har du ventet på forfremmelsen?
Gjem den i veska mi.
-Den funker! -Du klarte det.
Hva?
La meg snakke ferdig, og ikke bli fly forbanna.
Du ga forfremmelsen til Bob Enright i stedet for meg?
-Jeg har fem års ansiennitet over ham. -Jeg vet.
Jeg lærte ham opp.
Jeg vet det, men firmaet føler at...
Firmaet, for noe tull. Det er din avgjørelse. Du forfremmet ham. Hvorfor?
For det første så har Bob universitetsutdannelse.
Flott!
Mens han går på universitetet og får sin ubrukelige grad,
så jobber jeg meg i hjel for firmaet.
For det andre har han en familie å forsørge.
Har ikke jeg det? Hva har det med saken å gjøre?
Violet, jeg kan ikke gjøre noe. Firmaet trenger en mann i stillingen.
Klienter vil heller ha med menn å gjøre når det kommer til tall.
Nå kommer vi til kjernen.
Jeg mister en forfremmelse på grunn av en idiotisk fordom.
Gutta i klubben føler seg truet,
og du blir skremt av alle kvinner som ikke vil sitte bakerst i bussen.
Spar meg for dette feministtullet.
Nå vet jeg hva du føler, og jeg forstår det.
Du forstår ingenting.
Jeg forstår at jeg fortsatt er sjefen.
Og selv om du er ganske verdifull der ute,
bør du skjerpe deg. Jeg skal ikke sitte her og tåle dette.
Fy flate. Doralee, kom hit!
Ok.
Jeg sa for seks uker siden at stolen må repareres.
Greit, jeg skal gå.
Men jeg skal si deg en ting før jeg går.
Aldri kall meg "jenta di" igjen.
Hva i Guds navn prater du om?
Doralee, hva skal vi gjøre med denne stolen?
Jeg skal si deg hva jeg prater om. Jeg er ingen jente, jeg er en kvinne.
Hører du?
Jeg er ikke din kone eller din mor eller din elsker.
Hva?
Jeg er din ansatt.
Og jeg forventer å bli behandlet likt
med litt verdighet og litt respekt.
-Hva mener du med "elsker"? -Glem det, hun er opprørt.
Doralee, nå må du gi deg.
Hele firmaet vet at dere to har et forhold.
Hvem er det som sier at vi har et forhold?
Hvem sier det? Han.
Hva?
-Violet, hvor skal du? -Jeg skal bli full.
Flink jente.
Har du fortalt alle at jeg ligger med deg?
-Nei... -Det forklarer saken.
Det er derfor alle behandler meg som en billig tøyte.
-Nei, nei... -De tror jeg ligger med sjefen.
Det stemmer ikke.
Og du bare elsker det, du.
Det tenner deg
å miste blyanter og plukke opp papirer.
Doralee, ikke vær sånn...
Hold de ekle hendene vekk fra meg.
Jeg har vært ærlig med deg fra dagen jeg begynte.
Jeg holder ut med klypingen og stirringen og løpingen etter meg,
for jeg trenger denne jobben, men dette er siste dråpen!
Vent nå litt. La oss sette oss og...
Jeg har en pistol i veska mi ute, og frem til nå
har jeg tilgitt og glemt, for det er slik jeg ble oppdratt.
Men jeg skal si deg en ting.
Om du sier et ord til om meg eller gir meg et uanstendig forslag,
så skal jeg hente pistolen min
og forvandle deg fra hane til høne med ett skudd!
Ikke tro at jeg ikke gjør det!
Helvete.
Hvor skal du?
Jeg trenger en drink, Roz. Jeg tar fri resten av dagen.
Flink jente.
Hva vil du? Ser du ikke at jeg er opptatt?
Jeg hadde ikke forstyrret deg om det ikke var viktig.
Men jeg hørte at en av jentene har begått et alvorlig brudd.
Hva prater du om?
Maria Delgado var på toalettet
og pratet med en jente som jeg ikke kjente stemmen til,
og så hørte jeg henne
avsløre hennes lønnsnivå, og estimere mitt og ditt lønnsnivå.
Kvitt deg med henne. Gi henne sparken.
Hun har fått advarsel. Jeg skrev tydelig i notatet mitt...
Hørte du hva jeg sa? Gi kjerringa sparken!
Hva?
Jeg kan ikke tro det! Fikk du sparken for det?
Det går bra, Judy.
Jeg ville tilbringe mer tid med barna uansett.
Men det er så urettferdig.
Vi må gjøre noe.
Greit, la oss starte en revolusjon.
Nei, nei. Ikke kom i vanskeligheter på grunn av meg. Jeg finner en annen jobb.
Det var tøft å jobbe fulltid uansett.
Jeg lovte meg selv å ikke gråte.
Hvor er Violet? Vet hun om dette her?
Ikke enda. Hun er på Charlie's og blir full.
Jeg må si det til henne. Dette er en skam.
Flink jente.
For en drittsekk.
For en løgner.
For en ekling.
Tenk at han fortalte alle at jeg lå med ham.
Det er så urettferdig.
Tolv år har jeg jobbet der, og så avviser han meg.
Vi må gjøre noe. Han kan ikke behandle folk sånn.
Gjøre hva da? Slutte?
-Jeg kan ikke slutte. -Det er likt overalt uansett.
Kan vi ikke bare komme sammen og klage?
Klage til hvem?
Innse det. Vi er i en rosakraget getto.
La oss ta en drink til.
-Jeg spanderer. -Jeg tar det.
-Det er min tur. -Jeg tar det.
Jeg tar det, seriøst.
Hva er det?
Violet, jeg trodde ikke du røykte. Ruller du selv?
Det var en gave fra sønnen min.
Vi stikker på badet og fyrer den opp.
Er det en sånn marihuanasigarett?
Vi har ikke nok til alle. Slapp av.
Kom.
Vi kan ikke gjøre det. Noen kan komme inn.
Det er farlig, Violet.
Kan dere være litt vågale?
Hva er dere, menn eller mus?
Jeg mener, kvinner eller kvus?
Kan vi ikke dra hjem til meg?
Mannen min har konsert. Vi har hele huset for oss selv.
Vi kan ha en god, gammeldags røykefest for jenter.
For å være ærlig så får jeg ikke noe særlig ut av det.
Jeg røykte en marihuanasigarett på fest en gang.
Jeg skjønte aldri hva alt oppstyret var.
-Truet Hart med pistol? -Og han vet jeg har en.
Jeg har den alltid med meg.
Han må ha tisset i buksa.
Har du fyrt den av?
Om jeg har fyrt den av?
Bare én gang. Rett etter at Dwayne kjøpte den til meg.
Jeg dro hjem fra en rodeo i Dallas med en venninne
og to menn begynte å plage oss på parkeringsplassen,
og de ville ikke gi seg.
Jeg prøvde å tøffe meg fordi jeg hadde pistol.
Jeg prøvde å ta den ut og skjøt rett gjennom veska.
Men de stakk av.
Det gjorde de sikkert.
Som noen kalkuner.
Dette er bra gress.
-Hva sa du det ble kalt igjen? -Maui Wowie.
Vel, jeg elsker det.
Det er prima.
Jeg tror ikke jeg kunne gått med pistol. Jeg bryr meg ikke.
Jeg forstår ikke folk som Hart
som går ut i skogen og skyter stakkars forsvarsløse dyr
som Bambi og Trampe, og den søte lille skunken.
Jeg vil gå på jakt. Jeg vil jakte på Hart.
Jeg vil løpe etter hans kritthvite hale inn i skogen og se om han liker det.
Jeg tror hun er høy.
Trampe.
-Er jeg høy? -Jeg tror du er høy.
-Det er så morsomt. -Hva er morsomt?
Jeg ser for meg Hart som løper for livet,
og hele avdelingen som løper etter ham.
Der er han!
Ta ham!
Drep drittsekken!
Hvem er det?
Hallo, Hart.
Ser ut som du har havnet i trøbbel.
Judy?
Judy, du må hjelpe meg.
Mobben har blitt helt gale. De prøver å drepe meg.
Hvorfor skulle de ville gjøre noe så slemt?
Jeg vet ikke. Jeg er ikke så ille.
Du er mannssjåvinistisk, egoistisk, lyvende, hyklersk og trangsynt.
Da har jeg noen feil. Hvem har ikke det? Er det en grunn til å drepe meg?
Du er avskyelig, Hart.
En vorte på nesa til menneskeheten, og jeg skal skyte den av.
Judy, Judy, Judy.
Ha det bra, sjef. Det er på tide å slutte.
Du kan ikke mene det.
-En, to, tre, fire, fem, seks... -Hvorfor meg?
Jeg er bare en vanlig fyr som prøver å gjøre jobben sin.
...syv, åtte, ni...
-Fy flate! -...Ti.
Hei.
Herlig.
Jeg har ødelagt slankekuren min, men jeg elsker god grillmat. Gjør ikke dere?
Dwayne lagde dette i går.
Så vidunderlig.
Disse olivenene.
Alt smaker så godt. Jeg kommer ikke over det.
Hva med deg, Doralee? Hvordan fantaserer du å knerte ham?
Jeg?
Jeg vil bare komme ridende en dag
og gi ham en smak av egen medisin.
Hei, kjekken.
Ta med notatblokk og blyant og få den stjerten inn hit.
Ja, frue.
God morgen.
Stopp. Bare stopp der.
Er det noe i veien?
Nei, ingenting. Jeg vil bare se på kroppen din.
Snu deg rundt.
Du har en fin rumpe, Frank.
Men du burde stramme inn buksene.
Du må heve dem litt i skrittet.
Du har fint utstyr, du burde vise det frem.
Mrs. Rhodes.
Kom hit. Ta et notat for meg.
"Til alle ansatte..."
Så deilig parfyme du går med, Frank.
Takk.
Det tenner meg. Hva heter den?
-"Kjekken." -Kjekken.
Det er veldig sexy. Jeg liker bare ikke slipset ditt.
-Hva skjedde med de jeg ga deg? -Ingenting, jeg bare...
Ta det av.
-Unnskyld? -Ta det av.
Jeg kan ikke jobbe med de stripene midt i fleisen.
Og hva om du knepper opp jakken og skjorta di?
Du må slappe av litt.
Det var bedre.
Nå, hvor var vi?
-Notatet. -Ja.
Forresten, jeg har en overraskelse til deg.
Mrs. Rhodes, jeg er en gift mann.
Glem kona di, Frank.
Du er kanskje hennes på kveldene, men du er min gutt fra 09 til 17.
Jeg ville vise deg hva jeg kjøpte til deg.
-Er det ikke fint? -Jo, det er veldig fint.
Men du burde ikke kjøpe gaver til meg, mrs. Rhodes.
La meg ta det på deg.
Det var vel ikke så ille, var det vel?
Nei.
Jeg elsker håret ditt. Det er så sexy.
Kan vi ikke gå bort til sofaen? Jeg låser døren.
-Mrs. Rhodes. -La oss bli bedre kjent, Frank.
Du må samarbeide litt bedre om du vil beholde jobben.
Mrs. Rhodes! Jeg sier jo at jeg ikke er en sånn gutt!
-Gi deg. Et lite kyss? -Nei.
-Hvilken skade gjør det? -Nei.
-Hvem får vel vite det? -Nei. Nei!
Jeg vil ikke kysse den munnen!
Frank, kom tilbake!
Frank, jeg advarer deg. Kom tilbake.
Nei, jeg vil ikke.
Og han er ute, damer og herrer.
Han er ute. Se på ham.
Det er en stor og dristig hitter fra det høye glasstårnet.
Der er miss Doralee Rhodes. Hun skal prøve å fange ham...
Hun har ham, damer og herrer.
La oss se hvor lang tid det tar
å svinebinde denne sjåvinistiske, egoistiske, lyvende, trangsynte mannen.
Fem sekunder, damer og herrer. Bare fem sekunder.
Jeg ser for meg Hart som henger der med et tåpelig uttrykk i ansiktet
og lurer på hva som har skjedd.
Hva er din fantasi, Violet? Hvordan hadde du tatt knekken på sjefen?
Jeg må tenke over det.
For meg tror jeg det måtte ha vært som i et eventyr.
Noe grusomt og fælt og skikkelig ekkelt.
Men litt søtt.
Violet, hent meg litt kaffe.
Ja, sir.
Beklager.
LAVKALORI SUKKERERSTATNING
Takk.
Kaffen din, mr. Hart.
Ja. Sett den ned.
Akkurat som du liker den.
Mer kaffe, mr. Hart?
Kaffe?
Jeg tror det var noe i den kaffen.
Jeg tror du har rett.
-Jeg tror den var forgiftet. -Riktig igjen.
Jeg tror du gjorde det.
Men hvorfor? Hvorfor?
Hvorfor tror du?
Fordi jeg er sjåvinistisk, egoistisk, lyvende, hyklersk og trangsynt?
Bingo.
-Jeg hadde det så moro i går. -Vi burde gjøre det oftere.
Hvor er den godeste Hart? Jeg har ikke sett ham i dag.
Han sa ikke et ord om i går. Han er for glad.
Kona hans dro i dag tidlig på et to måneders cruise.
-Heldiggris. -Jeg vet ikke.
Hun må fortsatt tilbake til ham, stakkars.
La oss spise lunsj i dag.
Jeg kan ikke. Jeg må handle. Vi har ingenting igjen.
Kattemat, fiskemat, maurspray, rottegift.
Og Hart vil at jeg skal ta med papirer til advokaten hans.
-Jeg er borte i hele dag. -Fillern.
Når du er borte, betyr det én ting.
Kaffe, Violet.
Nå.
Ja, sir.
Jeg sverger, Betty, en av disse dagene tipper det over for meg,
og da skal han få høre. Nok er nok.
-Vi har gått tom for suketter. -Jeg kjøpte det i dag.
Hvem tror han at han er? Han er en elendig, smålig diktator.
Gir meg ordre dagen lang som om jeg er en tjener.
Jeg blir så sint på meg selv.
Violet, han gjør det for å irritere deg.
Ikke slipp ham inn på deg.
Dessuten er dagen nesten over.
Du har rett. Jeg sier det samme til meg selv.
Men på innsiden kan jeg føle presset som bygger seg opp.
Jeg orker ikke mer av dette.
Noe et sted en gang kommer til å klikke,
og Gud hjelpe mr. Hart da, for da står jeg ikke ansvarlig for mine handlinger.
Men akkurat nå er jeg rolig. Helt rolig.
ROTTEGIFT
Nei.
Absolutt ikke.
Akkurat.
Greit, vent et øyeblikk.
Jeg har sagt fra til Bob Enright og Francine.
Nå sier jeg det til deg.
Neste gang du kjøper noe på Ajax varehus,
kom med det direkte til meg. Er det forstått?
Du er sjefen.
Det burde du huske litt oftere.
-Jeg ser at han tok deg. -Jeg er et tre. Jeg kan bøye meg.
Hold ut, vennen. Klokka er nesten 17.
Hør etter.
Ajax er mitt, så du får pengene når jeg gir dem til deg.
Aldri ring meg på dette nummeret igjen.
Dust.
Doralee. Doralee!
Du store min.
Mr. Hart.
Mr. Hart!
Mr. Hart! Mr. Hart!
Å nei.
Beklager jeg er sen.
Violet. Hvor har du vært? Du gikk glipp av all moroa.
Hva skjedde?
Hart måtte bli hentet i ambulanse, han hadde besvimt.
Han hadde et anfall eller noe.
-Ja vel? Hvor er Doralee? -Hun dro med ham.
Jeg håper ikke det er alvorlig.
Ikke jeg heller. Kanskje litt alvorlig.
En bagatell som holder ham vekk fra kontoret de neste 20 årene.
Kom, vi drar.
Jeg må levere disse. Jeg møter deg ved heisen.
Ok.
Å herregud!
Violet, er det ikke synd det med mr. Hart?
-Hvordan skjedde det, Roz? -Han falt og slo hodet på bordet.
-Hva med kaffen? -Hva?
-Hvor er kaffekoppen? -Her. Den lå ved siden av ham.
Han må ha drukket den da han besvimte.
-Hvilket sykehus? -St. Ambrose.
Å herregud!
Jeg vet hvordan du har det.
-Judy. Judy. Skynd deg. -Hva er det?
Noe fryktelig har skjedd. Du vil ikke tro det.
Jeg kan ikke tro det.
Hvordan kunne du gjøre noe så dumt?
Jeg trodde det var suketter.
Her, se på esken.
De er identiske, bortsett fra den lille skallen og beina på merket.
Er du gal? Noen vil se deg!
Jeg må til sykehuset og fortelle hva som har skjedd.
De må pumpe magen hans.
Ikke vær hysterisk.
Du har rett. Behold roen.
-Du må snakke med mottaket, frue. -Ja. Akkurat.
Tilkaller dr. Polo.
Sjefen min ble fraktet hit. Franklin Hart.
Dr. Seidelman, linje 1. Dr. Seidelman.
Sånn.
Hva skjer?
Rolig. Du besvimte. Hvordan føler du deg?
Greit. Jeg bare...
Jeg falt av stolen og slo hodet. Det er alt.
Det er litt av en kul du har.
Jeg tror vi må opp og ta røntgen.
Røntgen?
Vent et øyeblikk, doktor.
Jeg vil ikke ha røntgen. Jeg vil ha hodet mitt som det er.
Men vi bør ta noen prøver for å være sikre.
Du kan ta prøver på deg selv.
Jeg vet hva dere driver med.
Dere skal ikke lure meg til å betale masse regninger,
ikke for en liten kul på hodet.
Hei, doktor. Hjertestans.
Han har sluttet å puste.
Åpne opp skjorten hans. Koble ham til monitoren.
En, to, tre, fire, fem. En, to...
Skynd deg!
...to, tre, fire, fem. En, to, tre, fire...
Dr. Smine. Tilkaller dr. Smine.
Den bomsen.
Han var vårt eneste vitne.
Han var klar til å vitne, og så skjer dette.
Der er Doralee.
-Doralee. -Hva gjør dere her?
Noe fryktelig har skjedd.
-Hva? -Violet hadde rottegift i kaffen til Hart.
Ikke med vilje. Det var et uhell.
-Er det derfor... -Det ser ut som sukkererstatning.
Kjære vene.
Hvor er han? Vi må si det til legen.
Han er på akuttmottaket, første døren på høyre side.
-De tok ham inn... -Å Gud, det er en politimann.
Hva gjør han her?
Jeg vet ikke.
Han som de kjørte inn på sykebåren, hvordan går det med ham?
Ikke så bra.
Når kan jeg prate med legen?
Han vet du er her.
Han vet jeg er her.
Å herregud. De vet om det allerede.
Ikke få panikk, vær så snill.
-Hvordan går det med ham? -Han er død.
Å herregud.
-Vet du hva som var årsaken? -Ikke uten obduksjon.
Dere kan bli med inn på kontoret.
Jeg er ganske sikker på at det var en slags gift.
Gift?
Det går bra.
-Rolig, nå. -Gift.
Det er over. Hørte dere det? En obduksjon.
Jeg burde spare dem for strevet og gi dem rottegiften.
-Violet! -Gi den til meg.
Er du gal? Vil du at noen skal se den?
Hvem bryr seg? Jeg er ferdig. Jeg er en morder.
-Det er du ikke. -Jeg er en drapskvinne.
Stakkars barna mine.
Violet, du er ingenting før det motsatte er bevist.
Du vet de finner giften når de obduserer liket.
-Jeg skal kvitte meg med giften. -Nei!
-Jeg kvitter meg med liket. -Nei. Violet, det er ikke drap.
Det er formildende omstendigheter. Det var et uhell.
Et uhell? Hun tenkte på å gjøre det senest i går.
Alle vi tenkte på å gjøre det i går.
Men hun gjorde det ikke med vilje.
Kanskje det var ubevisst. Det hjelper ikke, jeg skal i fengsel.
-Vi må skaffe henne en advokat. -Jeg skal sitte inne hele livet.
-Hvor er telefonen? -Der.
-Har du småpenger? -Jeg tror det.
Sitt her.
-Jeg mister jobben. -Violet, ro deg ned.
Jeg er ikke dum. Jeg har drept sjefen!
Tror du ikke jeg får sparken for noe sånt?
Hysj. Sitt her. Vi kommer straks tilbake.
Dr. Lydia Smith, ring operatøren.
-Doktor, skal han til obduksjon? -Ja.
-Legen vil prate med deg. -Ok.
Denne veien.
VASKEROM
Unnskyld meg. Kan du fortelle meg hvor kafeen er?
-Hva? -Kafeen.
Kafeen? Nei, jeg er ny her. Jeg drikker ikke kaffe.
Jeg er også ny. Hvor jobber du?
Nede.
I likhuset.
Det stemmer.
-Han er... -Ja, det er han.
-Hvordan... -Kaffe. For mye kaffe.
Jeg skal bare lufte ham litt.
Lufte meg, mener jeg. Han er bare med for moro skyld.
Hva?
Du er lege. Jeg så ikke skiltet ditt. Beklager.
Jeg er lege.
Hvorfor prater jeg med deg? Stikk.
Hvordan går det med Violet?
Jeg tror det har klikket for Violet.
Violet!
Hva er det du gjør?
Kom dere inn! Vi har ikke tid til prat. Kom inn!
Violet, ro deg ned!
Hvorfor kjører du så fort?
Jeg fikk en idé. De kan ikke gjennomføre en obduksjon uten et lik.
Jeg sa det klikket for henne. Hun har gått fra vettet.
-Hvor er liket? -I bagasjerommet.
Vi må bare finne noen sementblokker, knytte dem til beina hans
og hive ham ut fra kaia. Ingen vil finne det ut.
Du er gal! De vil finne det! Det gjør de alltid!
Er jeg gal, nå? De fant aldri Jimmy Hoffa.
Saktere! Kan du kjøre saktere?
La oss ikke få panikk.
Det er en restaurant der.
Kan vi ikke stoppe der litt?
En restaurant? Hvordan kan du tenke på mat nå?
-Jeg tenker ikke på mat. -Jeg er ikke sulten.
Violet, vi er ikke kriminelle. Du er ikke kriminell. Det var et uhell.
Vi er kriminelle nå.
Vi har stjålet et lik fra et sykehus.
Det høres kriminelt ut for meg.
Vi tar det tilbake. Vi snur og tar det tilbake.
Vi blir tatt om vi drar tilbake. Tror du de vil høre på oss?
Kan dere to slutte å krangle
og tenke over hvor vi kan finne noe sement?
Pass opp!
Ikke få panikk!
-Hva skjedde? -Hun fikk panikk.
Ingen er skadd. Bare en liten ulykke.
Vi er ferdige på null komma niks.
Støtfangeren treffer hjulet.
Kjære vene. Kom dere ut. Vi må se på det.
Det er ikke så ille. Vi må dra ut støtfangeren litt.
Her, kom igjen. Hjelp meg.
Å Gud.
Det hjelper ikke. Vi trenger et kubein eller noe.
-Det er en dekkspak i bagasjerommet. -Jeg henter den.
Judy, slå av blinklysene.
Judy, kan du komme hit litt?
-Hva er det? -Se.
-Hvem er det? -Jeg vet ikke.
-Hvor er Hart? -Jeg vet ikke.
Å herregud. Mener du at hun...
Å herregud!
Violet, kjære, kan du komme hit litt?
Hva er det med dere?
-Vi må komme oss til... Hvem er det? -Jeg vet ikke.
Hva mener du med det? Hva skjedde med liket til Hart?
Det er ikke her. Hva tror du? At han sto opp og gikk sin vei?
-Men jeg la det... -Violet, hvordan kunne du?
Jeg må ha begått en feil.
Du stjal feil lik fra sykehuset,
og alt du har å si er: "Jeg må ha begått en feil"?
Det kunne skjedd hvem som helst.
Dette er fryktelig.
Det er så ufint. Det er så respektløst.
Han er død. Han bryr seg ikke.
Det er ingenting å hisse seg opp over.
-Vi tar det bare tilbake. -Hva?
Ingen skade skjedd. Vi drar tilbake, vi leverer det tilbake.
Flott.
Skal vi bare valse inn og si: "Beklager, vi tok feil?"
Kanskje de gir oss liket til Hart i bytte.
Du trenger ikke å være sarkastisk.
Du tok det, du kan levere det tilbake!
Nei, slutt. Vi er sammen om det.
Vi må beholde roen.
Vi reparerer støtfangeren, vi drar tilbake til sykehuset,
vi klekker ut en plan for å levere tilbake liket.
Og så setter vi oss ned
og finner rolig ut hva vi gjør videre.
Kan dere to holde kjeft?
Det er ikke en dårlig plan. Den kan funke.
Om vi bare finner en rullestol...
Jeg så et par utenfor akuttmottaket der han var tidligere.
Jeg tror det er en god idé.
Jeg skulle gjerne visst hva som skjedde med Hart.
Det finner vi ut snart.
Hva er det?
Det er en sirene.
Det er en politimann!
Han vil vi skal stoppe.
Hva gjør jeg? Prøver å rømme?
Jeg vet ikke, men jeg har pistolen min.
Legg den vekk! Er du gal? Herregud!
Ikke få panikk.
Hva er det han vil?
Jeg vet ikke, men du må stoppe.
Greit, stopp. Vær klar for alt.
Bare vær rolig, hør på hva han sier. Og ikke få panikk.
-Men hva om han vil... -Kjære vene, stopp! Stopp!
God kveld, damer.
Kan jeg se førerkort og vognkort, takk?
Hvorfor? Jeg kjørte ikke for fort.
Jeg sa ikke det. Baklyset ditt blinker.
Gjør det?
Har du på blinklyset?
Nei.
Det må være en kortslutning i bagasjerommet.
En kortslutning i bagasjerommet?
Vi har en kortslutning i bagasjerommet.
Det er sikkert bare en defekt ledning eller noe.
Vil dere ta en titt?
Vil vi ta en titt?
Nei, vi kan ikke. Vi har ikke tid.
Det er et nødstilfelle.
Det stemmer. Hun er lege.
Er du lege?
Hva tror du jeg er, kosmetolog?
Beklager, doktor. Jeg så ikke skiltet ditt.
-Hva er det som foregår? -Det som foregår,
er at jeg må ta henne til sykehuset. Hun er svært syk.
Hvem av dere er syk?
-Jeg. -Jeg.
-Hun. -Hun.
De er syke, begge to.
Hva er det du gjemmer der?
-Dette? -Ja.
Det er rottegift.
-Hun spiste det. -Hva?
Hun spiste rottegift. Det er derfor de er syke.
Spiste dere rottegift?
Jeg trodde det var sukkererstatning.
Det ser akkurat ut som sukkererstatning,
bortsett fra en liten hodeskalle og bein på merket.
Kan vi dra nå, konstabel? Jeg føler meg ikke så bra.
Herregud! Hørte du det? Hun føler seg ikke så bra.
Jeg har en døende kvinne i mine hender,
og du vil kikke etter en kortslutning?
Beklager, doktor.
Om vi ikke rekker sykehuset i tide, stiller jeg deg ansvarlig.
Ta det med ro, doktor. Jeg skal eskortere dere.
Eskortere?
Han skal eskortere oss.
Å Gud.
Bare hold ut, damer, og følg etter.
-Jeg... -Glem det, Mac, vi kan ikke vente!
-Hvordan gikk det? -Jeg fant ikke ut noe om Hart.
Enten så vet de ingenting, eller så vil de ikke si noe.
-Hva skal vi gjøre? -Ingenting.
Vi må vente til de kommer til oss.
Gå på jobb i morgen og lat som ingenting har skjedd.
Ok.
Hva med den andre saken?
Ikke tenk på det.
Det er i orden.
Hei, Vera. Vi har nok et lik på do.
God morgen.
God morgen, Violet.
Doralee, ingen telefoner i dag. Jeg vil ikke bli forstyrret.
All den løpingen i går var nytteløs.
Hart dro fra sykehuset med en liten kul på hodet.
Jeg sier dere, jeg hadde rottegift i kaffen.
Jeg vet det.
Vel, han drakk den ikke.
Hvordan kunne vi være så dumme?
Har noen kikket under båsene?
Ja, og det er ingen der.
Jeg foreslår at vi glemmer hele greia. Det skjedde aldri.
-Fint. -Greit for meg.
Politi og lik, jeg nevner det aldri igjen.
Takk Gud for at det er fredag.
Kan vi ikke starte helga med en drink etter jobb på Charlie's?
Vi er så heldige.
Jeg er så glad for at dette rotet er over.
Stemmer dette? Sa de faktisk det?
Så tydelig som jeg kunne forstå. Notatene mine er litt rotete.
Dette er veldig interessant.
"Stjele lik, unngå politi."
Kanskje de visste at du gjemte deg og lurte deg.
Jeg tror ikke det.
Uansett så tror jeg at du burde være klar over det med kaffen.
Ja.
Jeg tror jeg kan bruke det til min fordel.
Pass deg, Charlie's, her kommer vi.
Judy, vent litt. Jeg er straks tilbake.
Ok. Jeg sier fra til Violet.
Klokken er 17, mr. Hart. Ville du prate med meg?
Jeg ville det, Doralee.
Jeg vil at du skal komme på besøk til meg i kveld.
Jeg jobber ikke i kveld, mr. Hart. Det er fredag, husker du?
Hvem sa noe om jobb?
Forresten, har du hørt om stryknin?
-Stryknin er en gift, tror jeg. -Ja, det er en gift.
Jeg pratet akkurat med sykehuset.
Tydeligvis så fant de spor av stryknin etter at de pumpet magen min i går.
Hva? Jeg trodde du bare hadde slått hodet.
Jeg måtte være sikker, for jeg mener du må ha bevis
før du anklager noen for drap.
-Drap? -Ja.
Du og Violet og den jenta Judy prøvde å drepe meg i går.
Dere puttet rottegift i kaffen min.
Kjære vene, jeg kan ikke tro det.
Mr. Hart, det var en gedigen feil.
-Virkelig, du... -Det er veldig bra.
Du burde være redd, for jeg vet om hele greia.
Alt jeg må gjøre nå, er å ringe politiet.
Men det var virkelig en feil, mr. Hart.
Violet puttet giften i kaffen ved en feil.
Virkelig?
Hun kan prøve å overbevise en jury om det.
Eller kanskje ikke.
Men jeg tror det viktigste spørsmålet er
hvorvidt du vil ta den sjansen.
-Hva er det du sikter til? -Det er svært enkelt.
Du blir med hjem til meg, og så glemmer vi hele greia.
Du er motbydelig.
Er det et nei?
Synd.
Mr. Hart, jeg ber deg, tenk over hva du gjør.
Jeg er ikke den som startet dette.
Det var dere tre som pønsket ut alt.
Jeg lar deg ikke gjøre dette.
Det er en annen telefon der, Doralee.
Tilfeldigvis er det noe annet som du burde tenke over.
Jeg er kanskje sær, men jeg liker det ikke når folk leverer tilbake gavene mine.
Du er råtten, mr. Hart. Har noen fortalt deg det?
Jeg trodde aldri den dag ville komme at jeg ville si noe sånt om et menneske,
men du er ond. Ond innerst inne.
Jeg elsker det når du blir sinna.
Mr. Hart, om du rører den telefonen, river jeg den ut av veggen.
Jeg mener...
Jeg vet du tror dette er en spøk,
men du skal høre etter, enten du liker det eller ei.
Vil du holde munn og la meg forklare det som skjedde?
Kan du ikke bare høre?
Slipp meg løs, ellers roper jeg på hjelp.
Nei, jeg vil ikke at du skal rope på hjelp.
Der! Du lytter ikke, men du skal holde munn og bli der!
Jeg må finne ut hva jeg skal gjøre.
-Roz. -Er mr. Hart inne?
Ja, men han er bundet for øyeblikket.
Det kan vel vente til mandag. Ha en fin helg.
Ja. Du også, Roz.
Judy, kan du komme hit litt?
-Er du klar, Doralee? -Nei.
Noe fryktelig har skjedd. Hvor er Violet?
Hun er på lagerrommet. Hva er i veien?
-Hart vet alt om i går kveld. -Hva?
Han tror vi tre var ute etter å drepe ham.
Han skulle ringe politiet og få oss arrestert.
Å Gud!
Kom deg inn og hold et øye med ham.
Lås døren og ikke slipp noen inn.
Jeg må hente Violet.
Kjære Gud.
Mr. Hart, jeg er så lei for det.
Hva?
Jeg forstår ikke hva du sier.
Takk Gud for at en av dere har kommet til hektene.
Slipp meg løs.
Doralee mente ikke noe slemt, mr. Hart.
Bare få meg løs.
Jeg kan ikke gjøre det før de er tilbake.
Hva tror du jeg skal gjøre, løpe min vei eller noe?
Jeg skal ikke gjøre noe. Æresord.
Kan du ikke bare få meg løs? Kom igjen. Det gjør litt vondt.
Jeg beklager.
Kanskje jeg kan løsne ledningen.
Bra. Ja, løsne den.
Mr. Hart, du må forstå
at det som skjedde i går, var bare en serie med misforståelser.
-Ja. -Violet mente ikke å drepe deg.
Hun puttet bare rottegift i kaffen din ved et uhell.
Akkurat. Ja.
-Unna vei. -Men mr. Hart...
-Mr. Hart, du lovte. -Jeg løy.
Fanden heller.
Du skal ikke forlate dette kontoret.
Bare vent.
Jeg bare lot som tidligere, men nå har dette gått for langt.
Og ingen gjør narr av meg på mitt eget kontor.
Jeg ringer politiet.
Stopp en hal.
Herregud, du er like gal som de andre to.
Lukk døren, ellers skyter jeg.
Stopp! Ikke skyt! Jeg gir opp, ikke skyt!
-Judy, hva gjør du? -Ikke skyt! Judy, legg den...
Judy, hva gjør du?
-Å herregud. -Judy.
Himmel.
Han skulle ringe politiet.
Det føles forferdelig å gjøre dette mot ham.
Vi må bare få ham til leiligheten hans og prate fornuft med ham.
Kona hans er på ferie. Og det huset er så langt unna veien
at om han begynner å skrike, så vil ingen høre ham.
Hva gjør vi nå?
Dere skal få igjen for dette.
Jeg sverger, dere skal få igjen.
-Mr. Hart, om du bare kan lytte... -Du kan lytte.
Jeg skal se til at dere havner i fengsel.
Bortføring, drapsforsøk. Bundet, slått. Rottegift.
Jeg hviler ikke før alle dere får 20 år i fengsel!
Forstår dere det? 20 år!
Gud...
Vi må gjøre noe. Vi kan ikke ha ham her for alltid.
Du hørte ham. Han vil ikke tro oss.
-Han vil anmelde oss. -Hvorfor skulle han ikke det?
Han har deg for forgiftning, og meg for å ha bundet ham,
og deg for at du skjøt på ham som på en førsteklasses kalkun.
Hvordan skal vi få ham til å tie?
Vi leier inn et par cowboyer
som kan gå opp og gi ham en omgang.
Om vi fant noe på ham, kunne vi gjort et bytte.
Utpressing. Det høres bra ut. Hva kan vi bruke mot ham?
En sexskandale.
Ta et bilde av ham i senga med en prostituert.
Hvem hadde brydd seg?
Ja, Hart hadde bare kjøpt bildene og sendt dem ut som julekort.
Gud.
Vi har vurdert alt.
Vi får bare innrømme det. Han har oss. Vi sitter i klisteret.
Vent litt. Hva gjør denne her?
Hva da?
Kanskje vi har noe å forhandle med likevel.
Hva er det?
En regnskapsbok for Ajax varehus.
SIDEN 1924-AJAX VAREHUS
Det er noe mistenkelig som foregår her.
-Hva ser du? -Ingenting. Det er for mørkt.
Hva om vi klatrer inn vinduet?
Jeg tror vi har ham.
Ja, det ser ut som Frank har vært en veldig slem gutt.
Et tomt varehus?
Hva er galt med det?
Det var det Billie Sol Estes sa, og de ga ham 15 år for underslag.
Det varehuset skal være fylt av varer fra Consolidated.
Men du solgte det og tok pengene.
Dere vil aldri kunne bevise det.
Jeg skal etterlyse fakturaene fra hovedkontoret på mandag.
Jeg tror du vil se lyset når de kommer.
Om dere begynner å bråke med meg, må dere være klare for en hard kamp.
Jeg skal ikke bli stoppet av tre tåpelige kvinnfolk.
Jeg skal...
Jeg skal komme meg løs.
Jeg skal komme meg løs om jeg så må drepe noen for å gjøre det.
Om vi skal holde ham bundet fast i tre eller fire dager,
må vi finne på et bedre fangenskapssystem.
Ja, noe som hindrer bevegelse,
men som er greit og behagelig.
Vi tenker at du skriver under på erklæringen vår mot slutten av uken,
og så kan vi la deg gå.
Jeg har tatt ut alle barberbladene og saksene fra badet,
og alle glassene, for sikkerhets skyld.
Jeg har med noen bøker og blader.
Dette er veldig bra.
Det holder deg oppdatert på alle såpeoperaer.
Når du begynner å se på, blir du helt hekta.
Og jeg har med sigarer.
Judy blir her om nettene, Doralee kommer med lunsj.
Og på dagtid har vi dette sikkerhetssystemet.
Jeg betalte for det med ditt Mastercard.
Dere kvinnfolk har gått fra vettet.
Tror dere at dere kan holde meg her i en uke?
Jeg er sjefen, jo.
Tror dere ikke jeg blir savnet på jobb?
Franklin Harts kontor.
Nei, han er ikke her nå. Kan jeg hjelpe deg?
Ja, mr. Strell.
Judy Bernly, hold linjen.
Hallo, Judy Bernly.
-Hei, Violet. -Hva kan jeg gjøre for deg, Bob?
Kan du ta en titt på dette?
Jeg har undersøkt alt, men det gir ikke mening.
Men Doralee, jeg vil prate med ham i dag.
Jeg skal si det til ham.
Han er ikke her.
Er han ikke? Så rart, jeg trodde han var det.
Han har ikke gått til lunsj. Jakken hans er fortsatt her.
Ser man det.
Jeg har sagt hundre ganger at det kan være farlig.
Jeg er sikker på at han kommer tilbake. Vil du vente her på ham?
Nei da, takk.
Men si til ham at det er viktig at jeg prater med ham i dag.
Det skal jeg gjøre, Roz.
Hun blir vanskelig.
-Hva med de andre? -En enkel sak.
Det var noen spørsmål som vi må besvare for Strell.
Ja, jeg så det.
Og et par brev som jeg tenkte du burde se.
Ellers tror jeg det går bra.
Fint.
Vil du ha en kopp kaffe?
Beklager.
Hallo, mr. Hart. Her er lunsjen din.
Hvor er stativet som sto her i går?
Det er bak den haugen der borte.
Doralee, jeg skal ta deg for dette!
Jeg skal ta deg, jeg lover.
Jeg forstår ikke. Ga du ham ikke beskjeden min?
Jeg gjorde det, Roz. Men han forlot akkurat kontoret.
Men du kan sikkert ta ham igjen.
Judy!
Ser du mr. Hart?
Ja.
Stopp ham, da.
Mr. Hart.
Mr. Hart. Mr...
Du gikk akkurat glipp av ham.
-Vi kan ikke fortsette sånn hele uken. -Du har rett. Hun er et problem.
Jeg har dårlig nytt.
Her er teleksen fra hovedkontoret i New York.
De har begynt å skifte over til PC.
De kan ikke sende oss fakturaene til Ajax varehus
før om fire til seks uker.
Fire til seks uker?
Må vi holde Hart bundet så lenge?
Har vi noen valg?
Ja, jeg tror vi kommer unna med det.
Jeg ante ikke hvor upopulær Hart var, men ingen vil treffe ham personlig.
Bortsett fra Roz.
Hva om vi sendte Roz på ferie?
Ja, men det er bare to uker. Vi må holde henne unna lenger enn det.
Har dere hørt om Aspen språksenter?
Det er et sted
som gir deg konsentrerte kurs i utenlandske språk.
Kan vi ikke sende henne dit?
Det er ikke dumt.
Vi kan få Hart til å skrive at det er topphemmelig.
Consolidated åpner kontorer i andre land,
og de trenger ledere som kan snakke fransk eller noe.
Tror dere hun vil dra?
Tuller du? Om Hart ba henne?
Jøss, det var lett.
Jeg skrev bare et brev og skrev under med Harts underskrift.
Hun er ikke tilbake før den 15., og Missy er ikke tilbake før den 24.
Stakkars Missy. Synes du ikke synd på henne?
Jeg tror vi må få Hart til å sende henne blomster i Tahiti.
Hvordan går det oppe?
Han er undertrykt. Jeg tror han pønsker på noe.
Da får vi se om han kommer seg løs
før vi får fakturaene.
Faktisk, mens jeg er i gang,
så kan jeg få Hart til å la alle ha blomster på pulten.
Endre litt på ting på jobb.
Noen av de reglene er så deprimerende.
TIL: ALLE ANSATTE OM: KONTORDEKOR
TELEFON
TAKK FOR AT DU IKKE RØYKER
Det ser bra ut.
Men om vi gjør dette, kan vi ikke gjøre noen endringer som betyr noe?
Ja.
OM: NY LØNNSPOLITIKK
LIK LØNN FOR LIKT ARBEID
OM: BARNEHAGE
OM: DELTIDSJOBB
Som sand gjennom timeglass, slik passerer dagene i våre liv.
Jeg er glad for å se at du fortsatt har matlyst.
Og vi ses i morgen.
Om du oppfører deg, kan du være ute i slutten av uken.
Dick.
Får jeg komme inn?
Takk. Det er kaldt der ute.
Dick, hva gjør du her? Er du ikke i Mexico?
Jeg var det. Jeg kom tilbake.
Dick, du kan ikke være her.
Du er alene, er du ikke?
Jo. Jeg passer huset for en venn.
Ja.
Jeg har snoket rundt de siste dagene for å forsikre meg om det.
Kom igjen,
du kan vel spare en kopp kaffe for din frosne ektemann, kan du ikke?
Eksmann.
Ja vel. Sett deg, men så må du gå.
Det var ikke bra fra starten. Ingenting fungerte.
Hun forlot meg etter den første uken.
Kanskje du kan ringe meg på jobb i morgen,
og så kan vi spise lunsj og prate mer.
Jeg ville treffe deg.
Jeg fulgte etter deg fra jobb.
Jeg tenkte kanskje at du bodde sammen med noen.
Nei.
Hva var det?
Ingenting. Det var sikkert katten. Jeg skal sjekke.
-Jeg blir med. -Nei, det går bra. Jeg kommer snart.
-Judy? -Hva?
-Du er vakker, som alltid. -Takk.
Fy flate!
Å herregud!
Gi meg den.
Slipp.
Hold deg unna meg.
Hold deg unna, ellers dreper jeg deg.
Hendene av fatet.
Slipp meg.
-Slipp. -Hjelp!
Slipp meg ned!
Slipp!
Judy?
Dick.
Slipp meg ned herfra, for søren.
Om jeg får kloa i deg...
Judy?
Kan du holde munn?
-Hva er det som skjer? -Ingenting.
-Hvem er på det rommet? -Ingen. La oss gå ned.
Judy, det er noen på det rommet. La meg se.
Gode Gud!
Hvem var det?
-En venn. -Tydeligvis.
Er det sånt du liker nå. Bondage.
-Hva er det? -Bondage, S og M, sexleker.
Det stemmer. Alt det. Jeg liker alt sånt.
Nå må du komme deg ut.
Jeg kan ikke tro det. Hvem er han fyren?
-Han er sjefen min. -Sjefen din.
Du har et forhold med sjefen. Er ikke det typisk?
Akkurat som du hadde et forhold med sekretæren din!
Men Judy, dette er ikke deg. Du kan ikke mene det.
Ikke fortell meg hva jeg kan gjøre. De dagene er forbi.
Om jeg vil ha forhold eller leke sexleker eller gjøre M og M, kan du ikke stoppe meg.
M og M?
Faktisk så røyker jeg gress.
Jeg skjønner hva det livet har gjort med deg!
-Jeg har endret meg. -Ja, og ikke til det bedre.
Tenk at jeg kom hit i kveld for å be deg om å komme tilbake til meg.
Ja, særlig.
Tilbake til hva da?
Det at du dro fra meg var det beste som har skjedd meg.
Om det er slik du føler det, er det ikke mer å si.
Jo, det er det.
Stikk, kompis. Det er her du går av.
Hva gjør vi med Roz? Hun er tilbake på fredag.
Om hun gjør ting vanskelig for oss,
sender vi henne tilbake på språkskolen for å lære tysk.
Hun hadde sikkert gjort det.
Prater dere om Roz? Glem henne.
Jeg pratet akkurat med New York.
Fakturaene kommer hit fredag morgen.
Perfekt. Tre dager til. Bra.
Sjåfør, kan du ta bagasjen inn, takk?
Missy.
Frank, hva i alle dager driver du med?
Sentralbord?
God morgen.
Kan du finne et nummer for meg, er du snill?
Hallo.
-Doralee? Det er Missy Hart. -Missy!
Frank ba meg om å aldri ringe noen på kontoret,
men det er vel greit at jeg ringer hjem til deg.
Jeg ville bare takke deg.
Takke meg?
Ja, jeg skjønte at det måtte ha vært deg
som sendte meg de vakre blomstene på turen min.
Og du skrev under med Franks underskrift.
Det var hans idé.
Nei, det var ikke det. Jeg spurte ham.
Det er derfor jeg kom tilbake tidlig, fordi...
Missy. Har du akkurat kommet tilbake?
Ja, for tre dager siden.
Frank sendte meg på et hotell i en uke til.
Han prøver et nytt treningsprogram hjemme.
Du store, du skulle sett hva han har gjort med soverommet vårt.
Hallo?
Hallo.
Hva?
Jeg kan ikke tro det.
Det er gjort, og om hun er hjemme, så må Hart ha vært fri i tre dager.
Ring Judy og si det med en gang.
Men om Hart har gjort det jeg tror han har gjort, er vi ferdige.
Ikke vær teit.
Jeg kom akkurat med frokost til ham, og han er bundet fast.
Eller så later han som. Hold fast på pistolen min.
Jeg kommer. Bare bli der til jeg kommer.
Judy?
Judy.
Han fant pistolen din.
Vent litt. Hva har skjedd med stemplingsuret?
Du trakk det tilbake.
Hva skal det bety?
Mens du var borte, har vi gjort noen endringer.
Endringer? Hvilke endringer?
Fy flate.
Hva i huleste er det som foregår? Hvem godkjente alt dette?
Du, mr. Hart. Det er din signatur.
Veldig morsomt.
Hva er det disse menneskene gjør her? Klokka er ikke 9 engang.
Det er en annen ordning som du har godkjent, sir.
Det kalles "fleksitid". Folk bestemmer sin egen arbeidstid.
Noen jobber fra 08 til 16, noen jobber fra 10 til 18,
noen jobber fra 09 til 17.
Det må vi få en slutt på. Kom igjen, jenter.
Sir, det fungerer veldig godt.
Mye mindre fravær. Folk liker det.
Gjør de? Vel, jeg hater det, og jeg bestemmer.
Bare fortsett til kontoret mitt, til jeg ringer politiet.
POSTROM
-God morgen, Violet. Her er det. -Takk, Eric.
Her er fakturaene vi har ventet på.
Men du har gjort dem verdiløse.
I de siste tre dagene
har han klart å legge alt det manglende utstyret tilbake i varehuset.
Det kostet meg en god del å få ordnet opp i det.
Du har vunnet. Du har slått esset vårt. Hva skal du gjøre nå?
Beklager, Violet. Vil du ikke sette deg? Sett deg der.
Jeg gjør meg klar til å spille mitt siste kort.
Jeg skal sende dere kjerringer i fengsel.
Ja.
Hva?
Hvem er her?
Jeg kommer ut.
Og du bør si fra til Hart.
Hva?
Når?
Fy flate!
Nei! Ikke noe problem.
Greit. Takk.
-Hva er det? -Tinsworthy er her.
Hvem er det?
Russell Tinsworthy, den fordømte styrelederen.
Han er her for å møte meg.
Ja vel. Han bare...
Violet, du må stå ved min side!
Fy flate, der er han.
Her kommer selveste mr. Tinsworthy. Franklin Hart.
Frank Hart. Gutten min, jeg vil ta deg i hånda.
Og her er en liten takkegave.
Takk, sir. Det er en ære å møte deg.
Ja, det er greit.
Jeg kommer ikke hit ofte, men jeg holder et øye med situasjonen gjennom Perkins.
Og når jeg finner en avdeling
som viser en 20 % økning i produktivitet over seks uker,
vil jeg møte mannen som står ansvarlig.
Takk skal du ha, sir. Vi setter pris på det.
Du har klart å skape et veldig spesielt miljø her.
Veldig levelig, veldig personlig.
Vel, jeg synes det er... Jeg vet ikke. Folk ser ut til å like det.
Om de ansatte er fornøyde, så kan man ikke trå feil, ikke sant, Frank?
Det er meningen, sir.
Mr. Tinsworthy er interessert i dine andre nye ordninger.
For eksempel jobbdelingsordningen.
Jobbdeling.
Et dristig konsept.
Hvordan går det?
Jeg tror det går bra, sir.
Vel, Violet...
Beklager, mr. Tinsworthy.
Du må møte Violet Newstead. Hun er min seniorveileder.
Hyggelig å treffe deg, mr. Tinsworthy.
Hvordan står det til?
Jeg har hørt mye flott om deg, miss Newstead.
-Takk. -Violet er
min høyre arm her.
Faktisk,
kan ikke du forklare mr. Tinsworthy denne jobbdelingssituasjonen?
Den har vært svært effektiv, mr. Tinsworthy.
Maria Delgado er et perfekt eksempel.
Hun deler jobben sin med en annen ansatt som tar over på ettermiddagen.
Gjør hun?
Jeg mener, det gjør hun.
Begge kvinnene er fornøyde, og vi kunne ikke vært mer fornøyde med deres innsats.
Du har klart det, Frank.
Jeg liker å tro at vi klarte det.
Bra. Akkurat som barnehagen.
Barnehagen.
Ja, det minner meg om
at jeg under krigen måtte opprette barnehager i alle forsvarsanlegg.
-Godt å se at du brakte det på bane igjen. -Det var tanken.
Violet, barnehagen...
Mr. Tinsworthy, vil du se den? Det er rett ned i gangen.
Takk skal du ha.
Jeg kan se hvorfor Frank har så stor tillit til deg.
-Nettopp... -Takk.
Violet...
Vår barnehage har vært åpen i to uker nå.
Det har vært en stor suksess.
-Virkelig? -Ja.
Våre arbeidende foreldre elsker den.
Mr. Hart, det er godt å se deg igjen.
Hvem er du?
-Kjenner du meg ikke igjen? -Nei.
Margaret Foster.
-Den gamle fyllefanten? -Ja, det var meg!
Men takket være firmaets rehabiliteringsordning som du startet,
er de dagene forbi.
Men jeg glemmer aldri oppmuntringsbrevene du sendte meg.
Gud velsigne deg, mr. Hart.
Godt å se deg.
-Ser hun ikke flott ut? -Hold den.
Da vi forvandlet den, var kostnaden minimal.
Det har kuttet ned på fravær, og vi har kost oss veldig.
Frank, jeg må si det. Du har virkelig gjort det bra.
Men likelønn, det går ikke.
-Ja, sir. -Ja da.
Det er greit som et insentiv, men vi trenger ikke å bruke mer penger.
Nei, sir. Jeg synes ikke det.
Jeg har pratet med Hinkle.
Her, ta henne.
Du er min type mann, Frank.
Kreativ, skarp, du får ting gjort.
-Akkurat, sir. -Akkurat.
Jeg vil at du skal jobbe for meg.
-Unnskyld? -Jeg trenger en mann som deg, Frank.
Vi skal til å starte en avdeling i Brasil.
-Brasil, sir? -Du kommer til å elske det.
Du får en heftig bonus,
og du vil gjøre en stor tjeneste både for meg og for firmaet.
Ja, sir, men hvordan kan jeg flytte til Brasil? Jeg...
Jeg prater om permisjon.
-Stemmer det, Hinkle? -Hva enn du sier.
Ja vel. Vi går opp nå og finner ut av dette.
Jeg vil ha deg på mitt lag med en gang, Frank.
Mr. Tinsworthy, jeg setter enorm pris på...
Lagspill! Det er dét det handler om.
Vær der folk trenger deg, når folk trenger deg mest.
-Mr. Tinsworthy, jungelen... -Helvete, mann!
Jeg tilbyr deg ditt livs største mulighet.
To eller tre år der nede, og du vil aldri komme tilbake.
To eller tre år?
Du vil elske det der. Sunt klima.
-Mr. Tinsworthy... -Hart!
La meg si deg en ting.
Jeg er ikke typen til å ta "nei" for et svar.
Ja, sir.
Brasil?
Så dere uttrykket hans?
Jeg syntes nesten synd på ham.
Vi klarte det! Vi klarte det, faktisk.
Og vi fikk ikke panikk.
Og Tinsworthy elsket det vi gjorde!
Ja, alt bortsett fra det med pengene.
Hva skal vi gjøre med det?
Vi har kommet så langt, har vi ikke? Det er bare begynnelsen.
-Skål for begynnelsen. -Det skåler jeg for.
Skål for begynnelsen.
Monsieur Hart.
Fy merde.
Violet Newstead ble forfremmet til visedirektør
etter at hun viste at hun kunne beholde roen under en krise.
Judy Bernly forelsket seg og giftet seg med kopimaskinrepresentanten.
Doralee Rhodes sluttet i Consolidated og ble en country- og westernsanger.
Franklin Hart ble bortført av en stamme i Amazonas i den brasilianske jungelen
og ble aldri hørt fra igjen.
Undertekster: Ekaterina Pliassova